Великий конкурс "вільного письма"
Засікаю час – 23 години 30 хвилин. Скоро розрядиться планшет, тому мені потрібно встигнути написати за 15 - 30 хвилин. Пишу прямо в планшет, ніколи шукати ручку і блокнот. Знайшла фото свого будинку, своєї улюбленої затишної квартири, іконостас, який мій чоловік зробив прямо в стінці. На очі потрапило в галерею і моє посвідчення про вступ до спілки письменників України. Все це згоріло в Маріуполі і залишилося лише у галереї.
Тому я включатиму швидкість і швидко, уявивши, що пишу у своїй квартирі за своїм журнальним столиком просто з вами розмовляю ... Мені дочка сказала, що я за знаком зодіаку - Левиця, а за казковим - Кіт Баюн)) Вона прочитала мені характеристику цього кота і всі почали сміятися) Якщо я кажу, то це завжди у формі вистави, у ролях)) Пам'ятаю, працюючи в школі, я теж іноді копіювала і дітей та вчителів у своїй агітбригаді, режисером та сценаристом якої була багато років. Ми навіть були нагороджені путівкою до Бреста) А до речі я люблю спілкуватися на духовні теми, бо багато читала духовної літератури, яку мені привозив брат, який мав свою книгарню в місті. Я пізніше сама вела екскурсії для своїх вчителів та друзів, організовувала поїздки по святих місцях. Брат з дитинства любив книги, завжди мені дарував рідкісні книги, а коли я стала у вихідні підробляти тамадою, він мені привозив книги для тамади. Пригадую, як у дитинстві, мій тато не любив, коли ми розмовляли за столом. У нього улюблена приказка була: "Коли я їм, я глухий і німий")) Так от мій братик, тоді він був ще маленьким хлопчиком, відповів татові, що Василь Олександрович Сухомлинський сказав, що стіл створений не для того, щоб під нього ставити ноги, а на нього класти руки. Стіл створений для духовного спілкування. Коли я працювала в піонерському таборі, мене прозвали "Сухомлинський")) Тому що я не дозволяла кричати на дітей, читала загоновожатим на планерці казки Сухомлинського)))
І ще з самого дитинства я любила говорити в риму) Перший вірш я написала в дитячому садку, воно було смішним, але в риму: Всі хлопці гарні, веселяться від душі, діти плескають у долоні, раді Каті та Антошки. Любить м'ячик дітлахів, їхня улюблена гра)) Я його читала на святах, була конферансьє ще тоді в дитсадку, оголошувала номери самодіяльності. У школі, коли навчалася у восьмому класі, вела драмгурток, у якому займалися діти від п'ятого до десятого класу) А до школи я завжди була організатором концертів для бабусь та дідусів нашого двору. У нас була сцена у дворі, у моїх сценках головні ролі я давала своєму братику.) Сьогодні я на поетичному порталі пишу вірші та живу в них. У мене віршів понад сім тисяч. Стала фіналістом конкурсу "Народний поет") Ось і зараз пишу вліт для вас (вибачте за російську)
"Люблю я стимит, он мне душу греет,
Люблю друзей - Олега и Андрея)
Как хорошо, что мы всегда все вместе:
Валюша Тиночка и Юля, и Олеся!
Спасибо всем, кто ежедневно рядом -
Одной командой стали мы, одним отрядом! ))
И нам легко, когда есть плечи друга,
С друзьями на душе не так уж туго)
Читая вас, я улыбаюсь даже,
Нам Оля про собакС 🐶 своих расскажет)
Тарас откроет все секреты блюда,
И я, как он, ( теперь готовить буду)
Мы с вами все - одна семья отныне,
У всех на сердце:
"Слава Україні"))
Завершила за півгодини)) 23-59 (Ставлю планшет на зарядку)
Ольга Зоря
З Україною в серці , разом до перемоги!
With Ukraine in the heart 💙💛, together to victory!
Молодець, настрочила багатенько!))) Мабуть, двама руками?))) Привіт, Оленько! А мені простіше кульковою ручкою написати... Ось саме сьогодні збираюсь!)))
О, Валю, чи тобі не знати мої швидкості? Я швидко думаю, швидко говорю, швидко друкую) Швидко живу! Вчора, коли настала тиша, вирішила спробувати видати на ходу щось у тиші. Глянула, що зарядки залишилося 15 відсотків, а це зазвичай завершується хвилин через -15- 30) Ось мені і таймер не потрібен, згасне - і кінець вільного листа)) Писала прямо у програмі з перекладачем, я ж думаю російською. Завершила писати - скопіювала український варіант) А вірші, ти теж в курсі, я не пишу в чернетках, я на них розмовляю) Ось і спробувала, як казав Петро Перший - "говори без папірця" (без чернетки) - "щоб дур твій був видно")). А вірші в мене - в основному бліци (10-15 хвилин) Мені легше було допис написати весь у риму, але йшла за думкою, без зупинки)) Як Бог дав)) Привіт))
Привіт, Валюша! Написала відповідь, а вона зникла ... Пишу ще раз, але коротко) Чи тобі не знати моїх швидкостей?! Швидко думаю, швидко говорю, швидко барабаню 🥁 на клаві. Навіть вірші публікую відразу в планшет, це в основному бліци - 10-15 хвилин) Мені легше було весь допис написати в риму, але при перекладі - рими губляться, а я думаю російською, це зайняло б більше часу, а в планшеті завершувалася зарядка. ..Тому зробила, що зробила)) Як згори думки лягли! Але в римованих рядках і про тебе згадала)) ✋🌹
Та твоя відповідь нікуди не зникла!))) Просто зараз вона з'являється не відразу, як раніше, а через деякий час...))) Тому у тебе зараз аж дві відповіді!)))
Привіт, Олю 🙂🖐️
Гарно вийшло! У меня б за півгодини був тільки випадковий набір не пов'язаних між собою слів))
Чудових вихідних тобі 🍀
Привіт, Андрюше, я ж холерик - та й усе життя працювала зі словом - філолог) Щодня прокидаюся з віршами... Але не завжди є час їх опублікувати... Коли я з кимось знайомлюся, ніколи немає проблем про що говорити. ..А з друзями у мене є про що помовчати) Ще в мене проблема тиші, я ж не у себе вдома, а тут люблять цілими днями включати ТБ на всю гучність ... Ось і довелося дочекатися моменту, що всі заснули раніше, ніж звичайно. ..і я швидко, поки є зарядки трохи - вирішила поговорити чи то сама з собою, чи то з кимось ... Спеціально не готувалася)) Все на ходу)) Голь на вигадку хитра)) Рада тобі! Я й у віршах про тебе згадала)) Ти здогадався? ✋ 🐬))
Бачив звісно, і я не тільки про згадування мого ім'я 😁 Дякую, Олю! Навзаєм! ;)
Ого, це круто!)) А ось мені іноді треба натхнення щоб оформити свої думки та ідеї в слова, інакше це буде вінегрет 😜😄
Я, як і твої гучні родичі (😁), теж люблю коли щось звучить на фоні)) Але звісно не на всю гучність 😜
💯⚜2️⃣0️⃣2️⃣4️⃣ This is a manual curation from the @tipu Curation Project.
Also your post was promoted on 🧵"X"🧵 by the account josluds
@tipu curate
Upvoted 👌 (Mana: 6/7) Get profit votes with @tipU :)
Дякую щиро ❤️
Я дуже радий прочитати Вашу роботу. Від віршу взагалі воляся дибки почало вставати )
Люблю читати такі тексти, коли людина пише не задумуючис що і про що. В ходить в потік і творить.
Ви - це вірші. Ваше вільне письмо це письмо римою. Це відчувається. Неаче хтось взям і розділив пост на 2 різні частини.
Це може бути для Вас гарна підказка як простіше зайняятись вивченням української може.
От тільки почнете писати вірші українською - не встигнете помітити як і думати почнете нею. Правда, це як мені почати писати вірші на англійській. Розумію, що буде дуже кладно почати ) Щось мене занесло...
Дякую за участь!!!
Як я зараз радісно сміюсь))) У мене є кілька віршів українською, мені так хотілося їм писати, але не повірите, я зазвичай пишу швидко, немов це зверху хтось диктує... І, якщо не напишу одразу - навіть голова хворіти починає)) Так було кілька разів і з українськими віршами) Я приїхала з Росії - у мене там рідня чоловіка живе (це було давним-давно, вийшла у нас у Маріуполі на митниці, побачила горобців у калюжі, соняшники...і пішли вірші українською) Я схопила блокнот і ручку і одразу записала, щоб удома виставити на порталі...Зараз шукаю та покажу вам...Як ваше ім'я? Я Ольга...))
Приємно познайомитись я Олексій.
Ооо, це Ваш приклад нагядно демонструє що Маріуполь то є Україна )))
В Україні навіть горобці і калюжі надижають на українську ))))
Це так... ✋ 🌹 Дякую)
Додому
Мій рідний край, до мене вітер лине,
Проміння сонця скаче по верхах,
Кохана Ненько, рідна Україно,
Де гомін трав духмяних не стиха.
Калюжі, мабуть, горобцям внагоду,
Вони стрибають жваво біля нас.
Зі смаком сонце жадно п'є негоду,
Перемагає хмари кожен раз.
Мені для щастя дуже мало треба,
Ні, не сумую – навіть навпаки…
Бо навкруги – таке блакитне небо,
Та щирі хлопці - всі немов синки.
Думки збираю в величезну зграю,
Щоб сум пройшов та дощ відвуркотІв …
Бо я на зустріч вже давно чекаю,
Та червонію від передчуттів.
Вав!!!! Дже гарно написано.
Виходить, що можете і дуже гарно виходить)))
Дякую щиро, Олексій)) 🤴🐎 ✋
Щиро дякую
Дуже гарний й емоційний допис ❤️ Все ж такі цей прийом швидкого письма дає можливість витягти з підсвідомості те, про що не згадаєш, якщо будеш готуватися спеціально.
Спасибі, Оленька) Так, мені теж хотілося перевірити, як я зможу потерти голову, як лампу Алладіна, а потім подивитися, що з неї висипеться без підготовки...)) Зрозуміла, що озвучила те, як сумую за згорілим будинком, за братом ...За всіма...Краще залишилося в минулому - раз говорю про школу...А поки що душа в тунелі -шукає світло... Дякую, що ви прочитали та відгукнулися...Здрастуйте) ✋🌹