Сіль по 200 гривень
Всім привіт! Хто пам'ятає таку сіль , після того як розбили завод по виготовленя продукту. Сіль зникла с прилавків але взамін з'явилась друга. Так ось к чему я веду. Ранок почався більш менш, прийшла на роботу вроді все було норм.
У мої завідувачки було нарада о 10 годині після вона виходить і розповідає. Що зараз іде збір для війскових, а подвох у чому. Зо в одному із магизинів продається сіль та шо на фото на первью. І ось ціна на неї 200 гривень за кілограм. Здуріли чи що за сіль я все розумію але краще дали номер рахунку для якої бригади задонатити.
Та кожен перекинув би гроші, а то сіль в иаку ціну ставити не знають як ще гроші здерти з людей. Я важаю люди не будуть купувати за таку ціну сіль. То мій настрій був зіпсований на цілий день, іще на другій роботі було обмив кісточок нашему управліню. Мол ми вас не зобов'язуемо но треба купити. Що за примусово чи с намеком говорять.
Це повний піпец. Після роботи із сином на прогулянку де хочь трохи заспокоїлась. Але прийшовши до дому я не змогла найти одну книгу. Пам'ятаю що вона є , а де вога лежить геть забула. Тоді в попихах десь запхала її. Тепер не можу знайти.
День пройшов так собі під кінець взагалі треш. Так що гарного вечора і тихої ночі
Ну, нормальна акція, багато символізму, якщо це справді остання сіль із знаменитих копалень біля Соледару, які вже окуповані. Але змушувати їх купувати - це як змушувати донатити. Хоча наші донати для багатьох можуть комусь житття врятувати, але все ж це внески добровільні...
Добровільні але с таким натяком " купувати обовязково "
Ну, мене це б теж розізлило мабуть, бо ми не сильні оцим совковим "добровільно-примусовим" підходом, наша сила в єднанні, добровільній пожертві та отому власне бунтівному духу, що мабуть спить в наших генах.
Ви знаете у мене брат війсковий. І я знаю як це складно і дорого амуніція обходиться. Тим паче брат с початку війни пішов і тоді було все важко купити чим зараз. Після поранення він не підлягає до служби тільки на блокпосту стояти, а ідти на завдання то не можна. Ось чого я і против всіляких таких акцій як сіль наприклад. А ось еслі би управління наше промовила би щоб комусь задонатити тим паче з мого міста є дві роти, то я би не против. А так купиш ту сіл і гроші підуть не понятно кому
Так, звичайно, моя позиція також полягає в тому, щоб допомагати в першу чергу тим, кого я знаю особисто або їх знають мої знайомі. Таких дуже багато, на жаль, то ж власне і на великі фонди не залишається. А тим паче на подібні акції. Хоча багато компаній роблять це по замовчуванню, просто включаючи це в ціну, як наприклад в одній відомій мережі заправок чи деінде.
Навіть не знаю, я б можливо і взяла собі, цей наче б то як символ
Я би краще задонатила і так без всілякої солі